EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
En forespørsel?
Etter meg?
Jeg er glad på dine vegne.
Du skal til Kazalli.
Kazalli?
Det er hjembyen min!
Det stemmer.
Hvem er klienten?
En kvinne i 40-årene ved navn Sarah Florent. Kjenner du henne?
Nei.
Ok!
For å feire Iris' første oppdrag,
går vi ut og spiser lunsj.
Jeg er den eneste i landsbyen som har blitt dukke.
Jeg lurer på om noen fortalte henne om meg.
Jeg er glad for å kunne dra hjem og vise frem uniformen.
Vennene mine og familien min vil nok komme og hilse på.
Ikke bli revet med.
Husk at du representerer CH postfirma...
Jeg vet det!
Det var et uoppriktig svar.
Hva? Hva sa...?
Vi har fått mange forespørsler om stemmebrev.
Det er jo første valg etter krigen.
Med Overhuset i gang er nok Underhusets representanter desperate.
Tror du det går bra med dem?
Jeg har sånn uflaks.
Hadde vært en god mulighet til å vise frem maskinskrivingen min.
Ikke bekymre deg.
Jeg skal skrive for deg.
Det er ikke poenget.
Kazalli ligger halvveis oppi fjellet.
Hovednæringen er melkeprodukter og gårdsbruk.
Den har ingen spesielle trekk eller historie å snakke om.
- Beklager at vi ikke har så mye. - Det er ingenting galt med det.
Steder med store verdier tiltrekker seg kriminalitet og problemer.
Nordre Leidenschaftlich hadde jern-og kobberforekomster,
noe som fikk Gardarik-imperiet til å angripe.
Nettopp.
Det var det som førte til krig.
Onkel meldte seg frivillig, men tante var imot det.
Så han vervet seg ikke. Det holdt ham heldigvis trygg.
Unnskyld.
Hva unnskyldte du deg for?
Fordi du ble skadd.
Hvorfor tar du ansvar for skaden min?
Jeg har kanskje ikke ansvaret, men...
En unnskyldning er å ta ansvaret og be om tilgivelse.
Jeg skjønner.
I slike situasjoner og da jeg først traff henne,
forsto jeg aldri helt...
...hvem Violet Evergarden var.
LEIDENSCHAFTLICH KAZALLI
Det er mye mer fuktig enn i Leiden.
Blir du ikke varm?
Ingen problem. Jeg er vant til slike temperaturer.
Greit.
Iris!
Velkommen hjem!
Velkommen tilbake!
Så godt at du kom.
Mamma og pappa! Onkel og tante også!
Hva har skjedd med armen din?
Går det bra?
Dette? Jeg falt bare...
Jeg har jobbet så hardt at jeg overbelastet den.
Det er ikke korrekt.
- Jeg får mange forespørsler. - Det er heller ikke korrekt.
Au! Å nei. Det begynner å gjøre vondt.
Det må være hardt arbeid å være stjerne-hukommelsesdukke.
Stjerne?
Pappa! Slutt å overdrive!
Men hva skal du gjøre med brevet?
Å, det?
Det er derfor hun er her.
Jeg drar hvor som helst for å oppfylle forespørsler.
Jeg er en hukommelsesdukke.
Violet Evergarden til tjeneste.
Er hun en dukke?
Nei, hun er en hukommelsesdukke.
Du store!
Dukkene fra byen er noe annet!
Vent nå litt! Jeg går også i dukkeuniform!
Den kler deg, Iris.
Du ser ut som en karrierekvinne!
Hva skal det bety? Seriøst.
Forresten, kjenner dere en Sarah Florent?
Det var hun som ba om meg. Hun skal være her.
Det het din avdøde oldemor.
Det var jeg som ba om deg.
Vi tenkte at vi fikk treffe deg hvis vi ba om et brev.
- Fleiper du? - Var det et falskt oppdrag?
I kontrakten vår står det
at vi ikke godtar bruk av alias eller falske oppdrag.
Unnskyld meg.
Vent, Violet!
Jeg begynner nå med forespørselen.
Skriv korrekt navn i kontrakten.
Hva slags invitasjon vil du ha?
En invitasjon til Iris' fødselsdagsselskap.
Meg?
Du har jo bursdag i overmorgen.
Det hadde jeg glemt.
Hun vil invitere mange til stor feiring i år.
Den må skrives umiddelbart hvis det er om to dager.
Den må leveres også.
- Så fint! - Hva skjedde?
La henne være!
Ikke vær bekymret.
Har du invitasjonslisten?
Ja.
Her er den.
La meg se.
Det er så mange på listen.
- Du er i rett alder. - Hva så?
Er det ikke på tide å gifte seg?
- Hva skal det bety? - Du er vårt eneste barn.
Vi vil at du skal komme tilbake og gifte deg.
Slutt i jobben som dukke og flytt hjem igjen.
Var det derfor dere fikk meg hit? Ved å lyve for meg?
Du løy for oss også!
Leidens mest populære dukke?
Nå holder det.
Uansett skal du ha bursdagsselskap.
Skriv ut gjestelisten, Violet.
Mottatt.
Eamonn Snow.
Ikke send en til ham.
Selv om navnet hans står på listen?
Ja.
- Hvorfor? - Fordi.
Foreldrene din valgte gjestene.
Du har ikke rett til å fjerne ham fra listen.
Gjør som jeg sier.
- Men... - De ba om meg!
Du er bare vikar. Skjønner du?
Takk.
Jeg er ferdig med å levere min del.
Jeg er også akkurat ferdig.
Hva med å komme bort og spise middag?
Men det er ikke mye vi kan tilby deg.
Jeg trenger ikke mye når det gjelder gjestfrihet.
Hva? Vel...
Selv om jeg ikke har særlig sammenligningsgrunnlag...
Denne utsikten ser ut som et godt eksempel på bra gjestfrihet.
- Vær så god. - Takk.
Gratulerer med dagen, Iris.
- Takk. - Går det bra med armen din?
Ja, den er helt i orden!
- Jeg hørte at du ble dukke i Leiden. - Virkelig? Så kult!
Vel...
Iris!
Har du et øyeblikk?
Vi snakkes senere.
- Ja. - Beklager.
Husker du dem?
Montgomery tok akkurat lærereksamen.
Og Hans skal bli skomaker.
Å, Eamonn!
Det var lenge siden.
Beklager at jeg er sen.
Gratulerer med dagen, Iris.
Hvorfor er du her?
Fordi...
...jeg fikk en invitasjon.
Sendte du den til ham?
Etter å ha bekreftet det med moren din, fikk jeg ordre om å sende den.
Iris?
Iris!
Det er fordi du sendte ham en invitasjon.
Hva er sammenhengen mellom det og det plutselige illebefinnende?
Jeg ba deg om å ikke sende det.
- Hvorfor gjorde du det? - Jeg gjennomførte bare oppdraget.
Jeg ville ikke treffe ham.
Hvorfor ikke?
Jeg forstår ikke hvis du ikke forklarer årsaken.
Han avviste meg!
Mener du at du tok kontakt på romantisk vis,
men ble avvist?
Viste du din hengivenhet, men ble avslått?
Ja!
Det er akkurat det det betyr!
Jeg kan ikke tro Iris.
Jeg er lei for det.
Frk. Violet.
Hvordan går det med Iris?
Hun gråter.
Gråter hun? Hvorfor det?
Skjedde det noe?
Iris?
Iris? Går det bra?
Opp med humøret.
Vi finner en bedre for...
Snakker du fortsatt om det? Dette er bare på grunn av selskapet.
Jeg skulle aldri ha kommet tilbake!
Jeg har med middag.
Sa du det til alle?
- Hva, da? - Om Eamonn!
- Ja. - Hvorfor gjorde du det?
Jeg visste ikke at det var hemmelig.
Og alle var svært bekymret for deg.
Det er ikke...
Du forstår visst ikke andres følelser.
Jeg er lei for det.
Jeg trodde jeg hadde blitt bedre til å forstå følelser.
Men folk har så komplekse og følsomme følelser.
Ikke alle klarer å uttrykke det de virkelig føler.
De motsier seg selv eller lyver,
og det gjør det vanskelig for meg å forstå hva som er sant og ikke.
Jeg er virkelig lei for det.
Slutt å bukke.
Jeg vet at du ikke mente noe galt.
Jeg vet heller ikke alltid hva andre føler.
Er det sant?
Ja.
Eamonn er en barndomsvenn.
Han var alltid snill mot meg. Jeg elsket ham lenge,
og antok at han hadde følelser for meg også.
Jeg lurte på hvorfor han ikke tilsto det.
Derfor sa jeg det før vi tok eksamen.
Jeg sa: "Jeg elsker deg."
Men...
Beklager.
Jeg ser deg bare som en venn.
Jeg ville forsvinne.
Jeg kunne ikke bli her lenger.
Selv om jeg ikke var god til å skrive, jobbet jeg hardt,
og dro til Leiden for å bli dukke.
Man må være modig for å si "jeg elsker deg".
Spesielt hvis det ikke er gjensidig og man vil stikke av.
Lurer på om det var slik...
...for majoren.
- Hvem er majoren? - Min overordnede.
Jeg ble dukke for å forstå hva majoren mente
med "jeg elsker deg".
Jeg fikk endelig vite noe om Violet.
Majoren viste sin kjærlighet til en som bare kjente til militæret.
Og hun gjør alt for å finne ut av hva det betyr
på sin egen måte.
Hei, hukommelsesdukke.
Kan du skrive et brev for meg?
Hva slags brev?
Et unnskyldningsbrev til de som kom i selskapet.
Ja vel.
Sørg for at det er et høflig og oppriktig brev.
- Skal jeg sende det til Eamonn også? - Du gir deg visst aldri.
Men ja, send et til ham.
Og til foreldrene dine?
Vil du fortelle dem hva du egentlig føler?
Du kan si det i et brev.
De vanskelige følelsene vil bli uttrykt.
"Kjære mamma og pappa. Beklager at jeg ødela selskapet.
Jeg sender en unnskyldning til gjestene.
Takk for at dere ga meg oppdraget.
Faktisk første gang jeg fikk en forespørsel.
Det ble jeg glad for.
Jobben kan være hektisk,
men jeg har valgt det selv, så jeg skal gjøre så godt jeg kan.
Beklager at dere alltid bekymrer dere for meg.
Men...
...pass på meg litt lenger.
Dette er det første brevet
fra Leidens fremtidige beste dukke
til foreldrene som hun er så glad i."
Sikker på at du har alt?
Ja.
Bare si ifra hvis du trenger noe.
Det går bra!
Og...
Takk for brevet.
Altså...
Det var hun som skrev det.
Ja. Du får faktura senere.
- Skal du ta betalt? - Min jobb er å skrive brev.
- Hva med lunsj i tre dager? - Det holder ikke.
Gi meg bedriftsrabatt!
- Toget går snart. - Iris.
- Gratulerer med dagen. - Ha det fint.
Forklarte brevet følelsene dine for foreldrene dine?
Så du det ikke på reaksjonen deres?
Det var et fint brev.
Brevet fungerte på dem.
Fordi det var et fint brev.
Skrev jeg... et fint brev?
Hvorfor snakker du slik?
Blomstene...
Det er iriser.
Se.
Jeg ble født da de blomstret.
Det var derfor foreldrene mine kalte meg det.
Hva heter du?
Jeg forstår.
Er det i orden om jeg gir deg et navn?
Violet.
Jeg tror du vil passe navnet når du blir eldre.
Ikke vær et verktøy.
Bli en som passer navnet sitt.
Tekst: John Friberg